Патологічна турбулентність серцевого ритму та активація антиноцицептивної системи як предиктори ускладненого перебігу безбольової ішемії міокарда у пацієнтів із постінфарктним кардіосклерозом за даними тривалого спостереження
##plugins.themes.bootstrap3.article.main##
Анотація
На сьогодні залишаються невирішеними питання оцінки перебігу безбольової ішемії міокарда (БІМ) після перенесеного інфаркту міокарда (ІМ) з урахуванням факторів ризику (ФР), оцінки патологічної турбулентності серцевого ритму, стану активації антиноцицептивної системи організму, що зумовлює необхідність поглибленого вивчення цієї патології, а також нових диференційованих підходів до лікування та реабілітації сучасної категорії пацієнтів.
Мета дослідження: аналіз особливостей перебігу БІМ у хворих на постінфарктний кардіосклероз залежно від ФР. Виявлення взаємозалежності між ступенем активації симпатоадреналової системи та особливостями перебігу БІМ у хворих на постінфарктний кардіосклероз, а також прогностичного значення для оцінки тяжкості перебігу захворювання.
Матеріали та методи. Дослідження проводили на базі Івано-Франківського обласного клінічного кардіологічного центру (Україна). Обстежено 154 хворих на безбольову форму ІХС, яка виникала в осіб із постінфарктним кардіосклерозом. Діагностичними критеріями були верифіковані за допомогою ХМ ЕКГ та проби з дозованим фізичним навантаженням епізоди БІМ.
Результати. Виявлення під час холтерівського моніторування ЕКГ (ХМ ЕКГ) у пацієнтів з БІМ епізодів значної девіації сегмента ST не означає, що відсутність больових відчуттів за наявної еферентної ноцицептивної стимуляції є ознакою відсутності ішемії та не свідчить про більш легкий перебіг БІМ порівняно з клінічно маніфестними формами ІХС.
Середнє значення концентрації β-ендорфінів у хворих із порушенням ліпідного обміну становило 4,01±0,02 нг/мл, за наявності цукрового діабету цей показник дорівнював 4,68±0,03 нг/мл (р<0,01), а в осіб із супутньою артеріальною гіпертензією він становив 4,91±0,02 нг/мл (р<0,05). У досліджуваних осіб за наявності двох і більше ФР аналогічний показник був найвищим та становив 5,73±0,03 нг/мл (р<0,01). Коефіцієнт точково-бісеральної кореляції дорівнював 0,61 (р<0,05), що свідчить про достатньо високу ймовірність впливу процесів активації антиноцицептивної системи на ризик виникнення інфаркту міокарда та нестабільної стенокардії.
Висновки. Доведено, що наявність постінфарктного кардіосклерозу, цукрового діабету 2-го типу, дисліпідемії, артеріальної гіпертензії слід розцінювати як чинники, що підвищують ризик ускладнень ІХС у хворих із безбольовою ішемією міокарда. При безбольовій формі ІХС спостерігається вірогідне збільшення вмісту у крові β-ендорфінів, що свідчить про наявність вираженої аферентної ноцицептивної стимуляції, інтенсивність якої залежить від ступеня міокардіальної ішемії. Доведено, що підвищення рівня β-ендорфінів пов’язане зі зростанням ризику ускладненого перебігу ІХС у пацієнтів із БІМ.
Наявність у пацієнтів з БІМ міокардіальної ішемії, патологічної турбулентності серцевого ритму, активації антиноцицептивної системи є вкрай важливими для розуміння основних ланок перебігу БІМ та дають можливість обґрунтовувати підхід до терапії таких хворих на диференційованому системному алгоритмі, який враховує невідповідність між клінічними проявами захворювання та його реальним впливом на коронарну перфузію та стан судинної стінки.
##plugins.themes.bootstrap3.article.details##
![Creative Commons License](http://i.creativecommons.org/l/by/4.0/88x31.png)
Ця робота ліцензується відповідно до Creative Commons Attribution 4.0 International License.
Автори зберігають авторське право, а також надають журналу право першого опублікування оригінальних наукових статей на умовах ліцензії Creative Commons Attribution 4.0 International License, що дозволяє іншим розповсюджувати роботу з визнанням авторства твору та першої публікації в цьому журналі.
Посилання
Al-Humaidi G, Sarikaya I, Elgazzar AH, Owunwanne A. Myocardial perfusion abnormalities in asymptomatic type 2 diabetic patients. J Saudi Heart Assoc. 2018;30(1):3–8. doi: 10.1016/J.JSHA.2017.04.006.
Anderson KL, Shah NA, Gallegos M, Chiang IH. Asymptomatic ST elevation myocardial infarction. Heart & Lung. 2018;47(4):363–5. doi: 10.1016/J.HRTLNG.2018.04.012.
Beska B, Chan D, Gu S, Qiu W, Mossop H, Neely D, et al. The association between vitamin D status and clinical events in high-risk older patients with non-ST elevation acute coronary syndrome undergoing invasive management. PLoS One. 2019;14(6):e0217476. doi: 10.1371/journal.pone.0217476.
Bosone D, Fogari R, Ramusino MC, Ghiotto N, Guaschino E, Zoppi A, et al. Ambulatory 24-h ECG monitoring and cardiovascular autonomic assessment for the screening of silent myocardial ischemia in elderly type 2 diabetic hypertensive patients. Heart Vessels. 2017;32(5):507–13. doi: 10.1007/s00380-016-0898-7.
Choi KH, Lee JM, Park I, Kim J, Rhee TM, Hwang D, et al. Comparison of long-term clinical outcomes between revascularization versus medical treatment in patients with silent myocardial ischemia. Int J Cardiol. 2019;277:47–53. doi: 10.1016/J.IJCARD.2018.08.006.
Chatterjee S, Fanaroff AC, Parzynski C, Curtis J, Kolansky DM, Maddox TM, et al. Comparison of Patients Undergoing Percutaneous Coronary Intervention in Contemporary U.S. Practice With ISCHEMIA Trial Population. Cardiovascular Interventions. 2021;14(21):2344–9. doi: 10.1016/J.JCIN.2021.08.047.
Cohn PF. Silent ischemia: a timely aspect in coronary artery disease. Herz. 1987;12(5):314–7.
Doi S, Suzuki M, Funamizu T, Takamisawa I, Tobaru T, Daida H, et al. Clinical features of potential after-effects of percutaneous coronary intervention in the treatment of silent myocardial ischemia. Heart Vessels. 2019;34(12):1917–24. doi: 10.1007/s00380-019-01444-8.
Fearon WF, Nishi T, De Bruyne B, Boothroyd DB, Barbato E, Tonino P, et al. Clinical Outcomes and Cost-Effectiveness of Fractional Flow Reserve–Guided Percutaneous Coronary Intervention in Patients With Stable Coronary Artery Disease. Circulation. 2018;137(5):480–7. doi: 10.1161/circulationaha.117.031907.
Fokoua-Maxime CD, Lontchi-Yimagou E, Cheuffa-Karel TE, Tchato-Yann TL, Pierre-Choukem S. Prevalence of asymptomatic or «silent» myocardial ischemia in diabetic patients: Protocol for a systematic review and meta-analysis. PLoS One. 2021;16(6). doi: 10.1371/journal.pone.0252511.
Hausenloy DJ, Chilian W, Crea F, Davidson SM, Ferdinandy P, Garcia-Dorado D, et al. The coronary circulation in acute myocardial ischaemia/reperfusion injury: a target for cardioprotection. Cardiovasc Res. 2019;115(7):1143–55. doi: 10.1093/cvr/cvy286.
Indolfi C, Polimeni A, Mongiardo A, De Rosa S, Spaccarotella C. Old unsolved problems: when and how to treat silent ischaemia. Eur Heart J Supp. 2020;22:82–5. doi: 10.1093/eurheartj/suaa141.
Kovalchuk VI, Svechnikova OS, Bulavin LA. Multyfraktalnyi analiz kardiolohichnykh riadiv ta predyktory raptovoi sertsevoi smerti. Ukr J Physics. 2021;66(10):879. doi: 10.15407/ujpe66.10.879.
Kumar A, Avishay DM, Jones CR, Shaikh JD, Kaur R, Aljadah M, et al. Sudden cardiac death: epidemiology, pathogenesis and management. Rev Cardiovasc Med. 2021;22(1):147. doi: 10.31083/j.rcm.2021.01.207.
Li F, Li D, Yu J, Jia Y, Liu Y, Liu Y, et al. Silent Myocardial Infarction and Long-Term Risk of Frailty: The Atherosclerosis Risk in Communities Study. Clin Interv Aging. 2021;16:1139. doi: 10.2147/CIA.S315837.
Makrilakis K, Liatis S. Cardiovascular Screening for the Asymptomatic Patient with Diabetes: More Cons Than Pros. J Diabetes Res. 2017;2017:8927473. doi: 10.1155/2017/8927473.
Marijon E, Garcia R, Narayanan K, Karam N, Jouven X. Fighting against sudden cardiac death: need for a paradigm shift – Adding near-term prevention and pre-emptive action to long-term prevention. Eur Heart J. 2022;43(15):1457. doi: 10.1093/eurheartj/ehab903.
Mikhovich MV, Kovalchuk RA, Bahan UR, Svitlyk HV, Bablyak SD. Painless myocardial ischemia in patients with acute coronary syndrome due to the severity of cardiac diabetes. Current problems of such medicine: Bull Ukr Med Dental Ac. 2023;23(2.1):35–41. doi: 10.31718/2077-1096.23.2.1.35.
Nicholls SJ, Nelson AJ. HDL and cardiovascular disease. Pathol. 2019;51(2):142–7. doi: 10.1016/J.PATHOL.2018.10.017.
Prasad DS, Kabir Z, Revathi Devi K, Peter PS, Das BC. Prevalence and Risk factors for Silent Myocardial ischemia (PRISM): A clinico observational study in patients of type 2 diabetes. Indian Heart J. 2019;71(5):400–5. doi: 10.1016/j.ihj.2019.12.002.
Prokhorova OO, Brynza MS. Silent myocardial ischemia in patients with type 2 diabetes mellitus: a clinical case. Emerg Med (NY). 2021;17(4):39-42. doi: 10.22141/2224-0586.17.4.2021.237725.
Rendina D, Ippolito R, De Filippo G, Muscariello R, De Palma D, De Bonis S, et al. Risk factors for silent myocardial ischemia in patients with well-controlled essential hypertension. Intern Emerg Med. 2017;12(2):171–9. doi: 10.1007/s11739-016-1527-2.
Schaeffer BN, Rybczynski M, Sheikhzadeh S, Akbulak RÖ, Moser J, Jularic M, et al. Heart rate turbulence and deceleration capacity for risk prediction of serious arrhythmic events in Marfan syndrome. Clin Res Cardiol. 2015;104(12):1054–63. doi: 10.1007/s00392-015-0873-9.
Scheen AJ. From atherosclerosis to atherothrombosis: from a silent chronic pathology to an acute critical event. Rev Med Liege. 2018;73(5-6):224–8.
Serhiyenko VA, Serhiyenko AA. Cardiac autonomic neuropathy: Risk factors, diagnosis and treatment. World J Diabetes. 2018;9(1):1. doi: 10.4239/WJD.V9.I1.1.
Valensi P, Meune C. Congestive heart failure caused by silent ischemia and silent myocardial infarction. Herz. 2019;44(3):210–7. doi: 10.1007/s00059-019-4798-3.
Vivsiana IV, Marushchak MI. Clinical and laboratory characteristics of the comorbid course of type 2 diabetes with excess body weight/obesity and arterial hypertension. Med Clin Chemistry. 2021;(3):26–35. doi: 10.11603/mcch.2410-681X.2021.i3.12578.